Hát ez történt. Elmesélem...
és ti végighallgattok, vonalban maradtok.
Nem szakítotok félbe. Nem szóltok bele.
Most hogy ezt tisztáztuk, a legelején kezdem.
Aprólékosak, igen. Módszeresek. Műveltek.
Ilyenek voltak.
Semmi különleges. Mint bárki, ők is vátoztak.
A hibák, a lustaság és a belharc napjai voltak.
És aztán jöttek a szép napok, amikor az egyikőjük döntése alapján...
valamennyiük tehetségét el kellett ismerni.
Senki sem mondhatná, hogy amit csináltak az bonyolult lett volna.
Még csak nem is volt újdonság. Hacsak nem geológiai értelemben.
Csak elvonták a környezetükbőI, amire szükségük volt...
és valami többé alakították.
- Még nem beszéltünk meg találkozót. - Mikor legyen?
- 28-án. Miért? - Nem tudom... Jó, legyen 28-án.
Gondolkoztál már a javaslatodon?
- Nem igazán. - Mert én...
Úgy értem nem gondoltam meg magam.
- Phillip és én beszéltünk róla, és szerintünk jó lenne. Szórakoztató.
Senki sem mondta, hogy nem lenne szórakoztató.
A Tesla-tekercsekkel és gömbvillámokkal való
garázsbeli bohóckodások ideje lejárt.
Talán a saját szabadidődben próbálgathatnád.
Szabadidőmben? Azután ami heti 50 óra munka után marad...
vagy a garázsban töltött 30 óra után?
És ez nem egy Tesla-tekercs.
Pár percet tudok spórolni azzal hogy a budin eszem.
Mennyi szabadalmunk van? Az elmúlt 14 hónapban?
- Aláírtad a szerződést? - Senkise írta alá.
Nem számít, tartjuk magunkat a megállapodáshoz.
Mondj egy dolgot a garázson kívül, ami hasznot hoz.
Senki sincs aki emiatt otthagyná a munkáját. Vagy igen?
Abe most csak a JTAG kártyákra céloz.
Ha megnézed a címeket, egy csomó magánlakást látsz.
De ezek nem a tömeges megrendelések boltoknak.
Ezek a garázsműhelyek.
Igen, a hackerek akik az apjuk öreg alaplapját gyűrik.
És én tudom ez többnyire az én hibám.
Minden ami tavaly történt és a Plattal folytatott felesleges veszekedés...
és minden amibe még nem vágtunk bele...
Bele kellene vágnunk.
Elnézést, mit mondasz?
Gyerünk. Mondd el neki.
Bele kellene vágnunk. Ma beszéltem a bátyámmal.
Két hasonló esetrőI is tud ami a cégénél történt.
Hadd tudja meg Platt mirőI is beszélünk.
Nézd, felejtsd el Plattet.
Ennek most a legkedvezőbb piacra jutási esélyekrőI és arról kell szólnia...
hogy felhívjuk magunkra a tőkebefektetők figyelmét.
Nézzétek, én csak kolonc voltam a nyakatokon.
És nem voltam mindig 100% -ig. biztos abban hogy mit is csinálunk...
vagy ha igen nem értettem vele egyet.
De ha engem kérdeztek...
és még a szabályok szerint játszunk, akkor ez az amit akarok.
Itt van, fogd.
Robert kérlek.
- Meg fog romlani a kocsiban. - Nem, itt fog megromlani.
- Jó éjt nektek. - Viszlát.
Csak túl vagyunk ezen a hosszadalmas megbeszélésen.
Túl vagyunk rajta?
Most fejeztük be. Öt perce.
Csak én forszíroztam a témát. Gyanakszanak ránk, mert erőszakoskodtam.
Neked kellene csinálni. Te jobban tudnád.
ErrőI hallani sem akarok.
Amióta ezen az úton haladunk, ami a 8. osztályos fizikáról
és a szabadidőnk eltöltésérőI szól a garázsban,
azt hiszem kibírnánk egy próbát.
Phillip és Robert a saját módszerükért lelkesednek és ez jó így.
De mint azt te is tudod, engem ez nem érdekel.
És tudom hogy téged sem, azonkívül...
Phillipnek és Robertnek mi nem kellünk. Ők csak a felszerelést akarják.
Mit akarok ezzel mondani? Nincs rájuk szükségünk.
Főleg Phillipre nincs, mert ehhez nem kell szoftver.
- Alszik már? - Nem és meg kellene fürdetni.
- Úszni fog a fűrdő, ha én csinálom. - Úgy is jó lesz.
Tudod még ha Robert bele is megy, és nem fog...
nem hiszem, hogy kíváncsi lennék rá, hogy...
Engedjük oda őket 2 hónapra.
Ők csinálják a saját dolgukat, mi a miénket.
Azt mondták 14 óra kell nekik.
Nehogy megedd, az rossz.
Az első néhány adagot ki is dobtuk. A szűrő miatt.
És mi van a jégkásával?
Ezeket a fickókat rendesen pénzelik.
- Ezeket a fickókat... Mi? - Folyékony hélium. Rendesen pénzelik.
Ez a lényeg.
Csak ennyi a különbség. A doboz.
Nekünk nem kell újabb és újabb megoldásokat találnunk
a hűtési folyamatban, ami aztán megint használhatatlan lesz.
- Aaron, kellene a dugókulcs. - Ez eladhatatlan.
Fordítva közelítve a problémához,
a környezeti hőmérséklet szabályozása helyett...
megváltoztatjuk az energiaszintet és az majd elnyeli
az átmeneti hőmérsékletet. És a széleket részecskékkel bombázva
azok a kerámia burkolatra esnek, így a hőmérséklet csökken.
Ezzel csökken a kerámia ellenállása, és semlegesíti a belső mágneses mezőt.
Én azt mondom, hogy tegyük rá a dobozt.
Fókuszáljuk rá a saját a mágneses mezőnket,
hogy ellentétes hatásával kioltsuk azt,
ami a kerámiaburkolaton belül érvényesül.
Ez megváltoztatná az átmeneti hőmérsékletét,
olyanná, amivel tudunk már dolgozni.
- MirőI beszélünk? - Remélhetőleg szobahőmérsékletrőI.
Mi az? A legjobb matematikus egy lusta disznó?
- Mit is kértél? - Én kértem, a csőkulcsot.
- Hogy is hívtad? - Csak gyere ide.
- Ezek Egyes típusúak? - A szupravezetők?
Aha, Egyesek.
Gondot okozhat?
Egy csomó van a melóhelyen, de mindet felcímkézték.
- Ha kell megveszem a szettet. - Mit csináltok a jelforrással?
Mi az?
- Meg tudom szerezni őket. - Biztos?
Azt hittem nem tetszik neked az ötlet.
Vedd meg őket ha kell. A többirőI majd magunk gondoskodunk.
És mi lesz a jelforrással?
Ismered a történetet, hogy hány millió dollárt költött a NASA
egy olyan toll kifejlesztésére, ami a súlytalanság állapotában is használható?
És hogy oldották meg az oroszok a problémát?
Aha, ceruzát használtak.
Ja, egy hétköznapi ceruzát.
Úgy tűnik Phillip mindig a NASA féle utat járja.
Neked megvan a diagrammjuk, az mit mond?
Ők platinát és palládiumot is használnak.
Az én változtatásaimmal ez nem szükséges.
Csak felvágnak. Ha van nekik hát használják.
Hé, srácok! Kell egy tartalék menetvágó.
- Felírtam 113 grammnyi palládiumot. - Robert látta már?
- Már látta. - Nem tudom megjavítani.
- Oké. Hol veszed? - A Wal-Mart -ban. 50 dolcsi.
- Oké. Hoznál számlát? - Aha.
Várjatok csak. A platinum vagy a palládium kevésbé ellenálló?
- Abe? Ez nem egy... - Aha, nem érdekes.
- Szóval az ellenállás nem számít. - Kell még egy igen.
- Megmozgattátok a... - A befogó hüvelyt?
- Robert megcsinálta. - Nos, igen. Azt hiszem.
- Szóval akkor melyik az olcsóbb? - Nem akarod megvenni, ugye?
Nos, de, hacsak nincs pár unciányi felesleges palládiumod.
Miért teszik bele, ha nincs rá szükség?
Egy katalizátor. Ez jó.
Emlékeztess hogy tegyük vissza.
A károsanyag-kibocsátásod most ugrott fel 300%- ra.
- Van benne elég? - Aha, lennie kell.
Ha nem, kivesszük az enyémbőI is. Oké, jöhet a rézcső.
- Akkor ezt most szétszedem, oké? - Nélkülözhető a rézcső?
- Használhatjuk a freont is. - Ne, akkor szobahőmérsékletű lesz.
Én is tudom.
Ne, várj! Inkább megveszem a csövet.
Ezzel nem spórolunk. Elvágtál már valamit?
- Jay? Hé haver. Hogy vagy? - Jól.
Nem kellene védőszemüveg?
- Nem kellene védőszemüveg? - Mi?
Védőszemüveg. Nem kellene felvennünk?
Várj. Phillip ne gyere ide.
Phillip vegyél fel maszkot, oké?
Minden oké? Nem olyan mint az enyém?
Nem, kisebb, de ugyanúgy működik. Azt használjuk amit ők.
Kivéve a hűtőfolyadékot, ami nekünk nem kell.
Maradt a higanyfürdő...
amivel csak felvágnak valószínűleg.
Úgy értem ha van, használni kell, igaz?
- Mi az? Fáj? - Nem, nem éreztem semmit.
Csak ez a hang megijeszt.
- Milyen érzés? - Nem tudom.
Nem tudom kifejezni.
Tessék.
- Következő lépés. Jöhet a következő. - Igen.
Nincs itt valami üveg...
amit ablakként használhatnánk? Pyrex?
- Nálam bent van. - Oké, engedd.
Nem tudok olyasmit ami ne hagyna légrést a mágneses mezőben.
De hát látnunk kell mi folyik odabent.
- Kerül amibe kerül? - Aha.
- Mi van? - Te bele akarod rakni a kamerát a doboz
belsejébe, ami olyan veszélyes hogy még mi sem tudunk belenézni.
Ha történik vele valami kifizeted nekem?
Szóval egy kis negatív nyomásunk van a dobozban.
Nos, készen állunk az argon fogadására.
- Az melyik? - A kék.
Lemértem, 77 gramm.
Átállítom a skálát dekagrammra.
7,7 tized dekagramm.
Jöhet az...
0,05 századliter argon.
- Kész vagy? - Először csak a palást, igaz?
Igen, először csak az, aztán...
Adjunk neki egy percet.
- Bekapcsoljuk most a dobozt? - Igen.
Csekkoljuk le még egyszer. Aaron, várj egy percet.
- Győződjünk meg hogy minden oké e. Aaron, várj.
Csak várj.
Oké.
Ez jelent valamit?
- Ez normális? - Nem tudom.
- Kikapcsolom. - Várj! Ne.
- Oké, ez nem én voltam. - Szétcsesztünk valamit?
Aha. Ez tönkrement.
- Megnézzük a kamerádat? - Igen.
- Vegyük le. - Mehet?
Egy, kettő, három.
- Hali. Mondd hogy éhes vagy. Kara az anyjánál van és nincs kajám.
Ja, éhes vagyok. Mi...
Abe, 7 óra. Abe, este 7 óra van.
- Oké, igen, nekem van kajám... - Oké.
- Várj, a srácok ott vannak még? - Egy pillanat.
Igen, itt.
Oké, mindegy, akkor menjünk el valahová. Mindjárt ott vagyok, gyere le.
Inkább gyere fel. Van pár cuccom, amit vissza akarok vinni a műhelybe.
Oké, találkozzunk az ajtónál.
- Oké, rendben. - De gyere az ajtóhoz.
Persze. Jól van.
- Mi a pálya Abe? - Hello Brad. Hogy vagy?
Jól.
- Mit mondott meddig marad? - Nem sokáig.
Ha problémái vannak magának kell megoldania. Te nem vagy az apja.
Tudom. Csak arra gondoltam jó lenne valami felebarátit cselekedni.
Ez pedig az. Ezt neked is be kell látnod.
Marhasült? Úgyértem enni.
Nem kell. Inkább vegyünk valami gyors kaját a műhely felé menet.
Van pár dolog amit szeretnék kipróbálni.
Ehetünk valami gyors kaját az úton, vagy majd utána egy sültet.
MirőI beszélsz? Nem fizetek annyit marhasültért.
Stabilizáltad?
Aaron, sikerült?
- Mit csináltál vele? - Mi?
- Elég szarul néz ki. - Oké, ez itt a palást.
Ezt felszereltem a dobozba, így kontrollálhatom az energiaellátást.
- Ez az egyszerűbb megoldás... - Ez csak a dobozt szabályozza.
A palást ugyanaz maradt. Csak fokozatosan táplálod.
Oké. Hallod? Hogyan...
Nézd, már nem nyúlok hozzá. A saját impulzusai erősítik fel.
Olyan mint egy visszacsatoló hurok, saját magát vezérli.
És ha eléri a megfelelő pontot, visszaveszed...
és kész. Stabil.
Szóval működik?
- Igen. - Az mennyi, 10%?
Még ad neki pár impulzust amíg eléri a maximumot.
Talán átjöhetnél ide, hogy vess erre egy pillantást.
Oké, mit is kell nézni?
- Mit nyerünk ki az akkukból? - Valószínűleg 24 voltot.
- Úgy értem annál többet nem, igaz? - Igen.
Szóval akkor a műszered kiakadt.
Én is erre gondoltam, ezért kipróbáltam három másikat is. Ugyanoda jutottam.
- A múlt éjszakát azzal töltöttem... - Ez mi volt?
Azzal töltöttem, hogy újra leellenőrizzek mindent.
Valami nem stimmel. Nem vehetünk ki többet mint amit betápláltunk.
- Picit többet. - Nos, igen, talán.
Nem egészen egy volt, és csak másfélszerese annak, amit beletáplálunk.
Talán az akkuk. Ezek olcsó vackok.
Akkor is furcsa.
Akarsz látni furcsábbat?
Oké, fussunk neki még egyszer. 2 akku, igaz? 24 volt?
EbbőI mennyit nyerünk ki? Csak a vicc kedvéért.
12 voltot.
- És mi van ezzel? - Az is 12 volt.
Nos, akkor ez mi a franc?
Ez így nem működhet.
Nem pár perc múlva leáll. Mi lehet ez?
Nem is tudom. Majd mondok nekik valamit. Mondjuk hogy rovarirtás lesz.
Maximum 1-2 nap.
Hacsak nem akarod őket idehozni.
Nem, nekik is meg van a saját munkájuk.
Ha Phillip megsejt valamit rá akarja majd tenni a kezét.
- Nem fog. Csak egy kicsit átalakítom. - Igen, tudom. Igazad van.
Abe, ez az én garázsom, oké? Nem ők fizetik a bérleti díjat.
Annak a valaminek megvolt a maga értéke. Ezzel ők is tisztában voltak.
De mi van a felhasználhatósággal? Csak órák kérdése volt...
és kapcsolatba hozták mindennel,
a tömegközlekedéstőI a műholdak fellövéséig.
Óriás méretű készülékeket képzelve maguk elé.
Minden olcsóbb lenne. Praktikus volt és ezzel ők is tisztában voltak.
De legfőképp, a pozitívumokon túl...
tudták, hogy a legkönnyebb hasznosítási mód az...
ha eladnak valamit, amirőI még ők sem tudták teljesen, mi is valójában.
Így hát titokban tartották. A találkozók pedig folytatódtak.
Legyen az születésnap, évforduló, szünidő...
vagy esetleg egy projekt elindítása. Nem számított, bármilyen ok megtette.
Csak az volt fontos, hogy Thomas Granger,
reménybeli befektetőjük is jelen legyen.
Ha kicsit korábban távozott, mint ahogy szerették volna, nem okolhatták érte.
Csak a lánya, Rachel kedvéért volt ott.
Rachel pedig csak Abe kedvéért.
Mit mondtál Mr. Grangernek az előbb?
- Nem ízlett a hamburgerem? - Nem hívhatod Mr. Grangernek.
Hívd inkább Thomasnak.
Nem, mert nem fog komolyan venni téged.
- Azt hiszi gyerekek vagyunk. - Ha Mr. Grangernek hívod...
úgy néz rád mintha egy kölyök lennél.
Ezt csinálja velem is. Így nem fog menni.
Abe vállalta magára az eszköz leírásának és értelmezésének feladatát.
De ahogy a hetek hónapokká váltak...
a lelkesedésük lassan átadta a helyét a felismerésnek,
hogy kifogytak az ötletekbőI.
Hát itt vagy. Egész reggel hívtalak.
- Hol? - A munkahelyeden és a mobilodon is.
Nem vagyok bent.
Tényleg?
- A March Madness? - A Carolina és a Michigan.
- Ki vezet? - Mi a helyzet?
Van ma valami fontos dolgod a melóhelyeden?
Remélem, ezzel nem azt akarod mondani,
hogy a Cortexnél töltött napjaim haszontalanok.
Azért jöttem ide, hogy lelkibeszédet tartsak arról...
hogy mióta is vagyunk barátok és az egymásiránti bizalomról.
De mi van most e helyett?
Ha passzolod ma délután a munkát,
és megteszel pár apró dolgot amire kérlek...
megmutatom neked a legfontosabb dolgot...
aminek élő ember valaha is a tanúja lehetett.
Nos, nekem mustárnak tűnik.
Tudom, de ez egy váladék. Egy fehérje...
amit egy gombafajta választ ki.
Ő mondta ezt neked?
Nem, ő csak azt tudta hogy fehérje, azt nem hogy honnan származik.
Ő igazából csak néhány képet csinált róla a berendezésével.
Találd ki hová megyünk.
- Tudod hol van Will? - Nem, miért?
Az Ariel -es találkozót szerdára halasztották.
Azt hittem itt lóg valahol. Hová mentek?
Mit csinálnak a mérnökökkel akik betöltik a 40-et?
- Ez találós kérdés? - Pontosan. Szóval tudod?
Nem tudom hol van Will. Kifelé menet szólok neki.
- Oké. Köszi. - Találkozhatunk odakint?
- Neked kell vezetni. - Oké. Itt a kulcsom.
Oké, ha lehet csináljuk úgy mintha először járnék itt.
És csak mondja el pontosan azt amit nekem is elmondott...
- Oké, szóval mi is ez? - Fehérjeképződmény.
- Oké, elmondaná neki is? - Fehérjeképződmény.
- De miféle? - Valamiféle gomba.
- Honnan származhat?
- Nem tudom. Maga hozta ide. - Igen, lépjünk tovább.
- Maga ilyenekkel foglalkozik, igaz? - Igen.
Hogy jutott idáig?
Tudja mit tesznek a mérnökökkel akik betöltik a 40-et?
Kirakják őket az utcára.
Mi a franc ez Abe? Csak ezeket a képeket tudod mutatni?
- Azt akarom hogy higgy benne. - Miben, a fehérjében?
- Én benned hiszek. - Oké, nézd...
ez a fickó még mindig azt hiszi ez egy vicc,
ezért lehet hogy kicsit negatív lesz.
Igazán? Vajon miért?
Kérlek.
Aspergillus Ticor.
Ez egy gombafajta, ami megtalálható mindenhol.
Az ágyunkban, a bőrünkön, néha még az emésztőrendszerünkben is. Mindenhol.
Ez az alapvető oka annak,
hogy nem hagyjuk a dolgainkat sötét, nyirkos zárt helyeken.
Köszönöm. Meg van a minta amit hoztam?
Itt is van. Terger. T- E-R-G-E-R.
Oké, mond el mire gondoltál, amikor ezt megmutattam.
- Azt hitted ez egy vicc, igaz? - Ez egy vicc.
Jó, de honnan tudtad?
Megmutatnád neki? Kérlek?
Ezzel a módszerrel nyerünk ki "A" proteint a gombából. Lágyítjuk.
Keverjük. Rázzuk. Még egy kicsit lágyítjuk.
Kb. egy hónap.
Olyan mennyiséget előállítani, mint amit hoztam.
Szóval ha ez egy gombakeltető, akkor értékes?
- Ez nem gombakeltető. - Hát akkor mi?
Van egy másik lehetőség is arra,
hogy ilyen mennyiségű fehérjét állítsunk elő...
természetes úton. Csak ahhoz még több idő kell.
Csak egy kis nedvesség kell neki és elkezdi kitermelni és...
- és felépíteni magát, de ez hosszú idő. - Mennyire?
- Nagyon. - Több nap? Mennyi?
Hasonló mennyiségű fehérjéhez...
mint amennyit minden héten kiszedek a gépbőI...
és a következő héten megint felhalmozódik...
azt mondta 5-6 évig is eltarthat.
Nem akarok hinni ennek a fickónak.
Azt mondtam tegyünk egy próbát és beleraktam az órámat.
- És? - Azt akarom hogy te is megcsináld.
- Hol van a doboz? - Visszavittem a műhelybe.
Várj, digitális vagy mechanikus óra volt?
Mindkettővel kipróbáltam.
- És? - Azt akarom hogy te is megcsináld.
- Azt gondoltuk, hogy csökkentettük a gravitációt, igaz?
Azzal hogy blokkoltuk az információt.
Azt hiszem ezzel mást is blokkoltunk.
Amikor a táplálást állítottad észrevetted hogy parabolikus?
Ez fontos. A parabolák fontosak. Nézd meg ezt.
Nem is tudom Abe.
Elindítom és hagyom futni 60 másodpercig...
úgy hogy nincs benne semmi. Most még üres.
Ez 22...
Minden hővel és mozgással kapcsolatos egyenletben...
Várj egy pillanatot...
Minden Feynman féle diagrammban, mi az a változó amit negatívba tehetsz...
és mégis értelmes választ kapsz? Nem a tömeg.
22.27 a dobozban.
- Páratlan szám. - 1.347 perc.
- 1.347 perc, ez gyorsan ment. - Honnan tudtad hogy páratlan?
Mert az. Ez az ami történik. Van egy A és egy B pont.
Mondjuk A pont 12.00 és B pedig 12.01.
Mehet? Elindítjuk a gépet a tesztbábúval A pontból.
- Elkezd utazni... - Le kell írnod ezt.
- Nincs mit leírni. - Akkor majd én.
Normálisan utazik B pontig.
Amikor odaér, a táplálás parabolikusan csökken...
amíg meg kellene hogy álljon, de visszakanyarodik A ponthoz.
Amikor visszaér A pontba... újra megfordul. A tesztbábú...
2 perc alatt járja meg, és megint fordul...
- Visszafordul. Parabolikus íven mozog. - Igen.
Megint elindul körbe és teszi ezt kb. 1.300-szor.
Mire végül kiköt B pontban...
páratlan számú utat tesz meg.
Miért olyan különleges az 1.300? Miért annyi? Miért nem páros?
- Ez nincs kísérletekkel alátámasztva. - Add azt ide.
Nem tudom miért nem páros. Van benne valami valószerűség.
Minden alkalommal amikor eléri B pontot, van rá esély...
egy kevés, hogy nem fog visszaindulni A ponthoz.
És valamilyen oknál fogva ez 1.300 utat jelent.
Ki kell jönnie, különben nem láthatnánk.
Oké, vessünk erre egy pillantást.
22.14
- 1.334 perc. - Annyi.
Megérkezett B pontba.
Kijött B pontban.
Csak azt akarom, te is azt lásd benne mint én.
Próbálom, oké?
Minden amit a dobozba teszünk földeletlenné válik.
És most nem a hétköznapi földelésre gondolok.
Blokkoljuk bármi is tartja mozgásban, ezért oda-vissza pattog.
A doboz belseje olyan mint egy út, mely mindkét végén zsákutca.
Ez nem feketelyuk vagy féreglyuk összehasonlítás. Ez mechanika és hőtan.
Ez nem mechanika és hőtan.
- Publikálnunk kellene. - Igen, publikálhatnánk.
Nem, én komolyan gondolom.
Aaron a tesztbábú hülyeség. Nem tud mozogni.
Még akkor is ha a B pontba tettük a bábut...
az oda vissza ugrált, míg ki nem jött B pontban.
De a bábú nagyon kicsi...
talán elindulhatna B pontból,
és kijöhetne A pontban mielőtt visszafordul.
Arra gondolsz hogy csináljunk egy nagyobb dobozt.
Én nem mondtam ilyet. Te hoztad fel.
Nos, hiszel nekem?
Nem.
Gyerünk. Igyunk valamit.
- Folytatnunk kell. - Folytatni fogjuk.
Szükségünk van egy dobozra ami elég nagy egy ember számára.
Én megvizsgáltam a dobozt.
Kiderült, hogy a gyűrűknek több mint a fele szükségtelen.
A belső gyűrű elég erős egymaga is, szóval a palást lehet kisebb is.
Nem fontos hogy sok legyen. Azt csinálhatjuk hogy...
fogunk néhány ilyen kis palástot és beborítunk vele egy nagyobb dobozt.
Milyen kicsi?
Tárolhatónak kellene lennie, szóval egy csomó kicsi egyenlő egy naggyal, igaz?
Igen, a sok kis darab összessége, képes rá.
Ezzel azt akarom mondani, hogy találnunk kell egy helyet ahol megcsinálhatjuk...
én nem fog senki sem zavarni.
Talán egy szobába is tehetnénk.
Egy helyet ahová senki sem megy be piszkálni a cuccot.
És klimatizáltat.
Aha, olyasmit.
Szóval, ha a te elképzeléseid alapján csináljuk? Egy csomó kis darabbal?
Az rengeteg munka. Nekünk kell... Úgy értem hány napba telne?
Abe, tudod mit tudnánk használni?
Tudom hogy egy csomó őrült dologgal fogunk szembesülni nemsokára, oké?
Tudom, hogy te még mindig próbálod
valami értelmessé összerakni ezt a dolgot.
Szóval csak azt akarom hogy megértsd, ami következik az nem egy csíny, oké?
Nem tennék veled ilyet, és ez nem is az.
Szóval ha látod majd ezt ne kiabálj és ne fuss el.
Tudom úgy fogod érezni mintha a "kész átverésben" lennél. Pedig nem.
Ígérem neked ez nem átverés. Oké?
Az ki volt, Abe?
Csak várjunk. 6 percet.
Biztos vagy benne hogy tudsz vezetni?
Mit csináltál egész nap? Az első alkalom alatt?
Egy Russellfield -i hotelben töltöttem a napot.
A műhelynél fogok veled találkozni.
- Aztán visszamentem dolgozni. - Igen, valószínűleg.
Valószínűleg a munkahelyemre.
Igen, valószínűleg.
Nézd, most hogy én is tudok errőI Abe...
ne csináld még egyszer, oké? Ne úgy hogy hatással legyen rám is.
Vedd fel.
Hello Rachel.
Miért nem a lottó?
Megtehetjük, de vasárnapig várnunk kell.
És ha megnyerjük a teljes 10 millió dolcsit,
az csak 200ezer a következő 30 évre.
- És ez csak egy jó üzlet. - Pár nap mint ez.
Csak lefuttatok néhány tesztet.
Mindent úgy akarok csinálni ahogy te csináltad.
Pontosan ugyanúgy.
- Először is beteget jelentettem. - Oké, én is.
Aztán a raktárhoz mentem.
Nekem előbb el kell vinnem Laurent iskolába.
Aztán ott találkozunk. Szükségünk lesz mind a két autóra.
A tiédet úgy kell leparkolnunk, hogy a raktártól ne lehessen látni.
- Ezt miért csináljuk? - Mert valahogy haza is kell mennünk.
- Az mi? - Még fontos lehet.
Oké, figyelek.
Amikor odaértem feltöltöttem a dobozt argonnal...
és meg kellett igazítani, hogy megakadályozzam a szivárgást.
- Szivárog? - Egy kicsit mindig.
8.30-kor beállítottam az időzítőt 15 percre...
beültem a kocsiba, és elhajtottam Russellfield -be.
Oké, elvesztettem a fonalat.
- Miért? - Minek az időzítő?
Mert amikor elindítjuk azokat a gépeket,
az ugyanaz a pillanat, mint amikor visszatérünk...
- és kimászunk belőIük, és... - Oké. Már értem. Bocs.
Nem akarok ott téblábolni amikor ők is.
Amíg az úton voltam 8:45-kor a gép magától bekapcsolt...
és 8:49-re teljesen felfűtött.
Russellfieldben kivettem egy hotelszobát és elszigeteltem magam.
Várj, hogy érted hogy elszigetelted?
Bezártam minden ablakot, kihúztam minden zsinórt...
telefont, TV -t, órát, rádiót, mindent.
Nem akartam ismerősökbe botlani...
vagy látni valamit a hírekben, ami...
kihatással lehet a következményekre, amit még nem tudok biztosan.
- Én csak... - Mi?
- Kivontam magam az egyenletbőI. - Hogy ne tudj hibázni.
Igen.
Aztán mit csináltál egész nap?
- Csak ültem. Volt pár könyvem, de... - De mi? Ideges voltál?
Igen. Ez idegőrlő.
"Evacipate. "
15:30-kor megálltam a Williams orvosi ellátó központnál.
Szereztem oxigénpalackot és maszkot.
Felhívtam a befektetési tanácsadó cégemet,
hogy melyik középvállalat részvénye...
emelkedett aznap a legjobban.
Az ötlet az volt hogy információkat gyűjtsek egy jó üzlethez.
Le tudjuk tölteni a grafikonokat és a kötések információit?
Ha igen, akkor a Russellfield-i könyvtár
számítógépeit használjuk erre a célra.
Szóval 15:15 kor értem a géphez és kikapcsoltam.
15:19-re lelassult elfogadható szintre.
A trükk az hogy akkor kell beszállni, amikor elér egy közepes szintet...
de még azelőtt, hogy teljesen leállna.
Szóval, fájni fog?
Igen, egy kicsit.
Ha megvárod a megfelelő pillanatot, akkor nem rossz. Csak egy kis áramütés.
Hamár bentvagy minden oké. Mi van?
Tudom hogy te már egyszer megcsináltad és feltételezem hogy...
nem akarsz rákos, vagy impotens lenni.
De mi a véleményed, mennyire veszélyes ez?
Elképzelem, hogy nincs más lehetőség arra...
hogy biztoságosabb lehessen.
Csak annyit tudok, hogy 6 órát töltöttem benne és még élek.
Még mindig meg akarod tenni?
6 óra múlva fog jelezni az órám.
Beállítottam az oxigént, bevettem néhány nyugtatót és megpróbáltam aludni.
Tudtál?
- Mit? - Hát aludni, tudtál?
Rögtön nem. Soha sem féltem a bezártságtól...
de most izzadtam és sehogy sem tudtam jól beállítani az oxigén mennyiséget...
és egész másképp lélegeztem mint odakint, amikor teszteltem a dolgot.
De végül is, lenyugodtam, és...
Nem is tudom, talán a gyógyszer hatása,
de erre a pillanatra tisztán emlékszem...
ott a vak sötétben, csak a gép visszhangja hallatszik...
Soha nem éreztem magam még olyan elégedettnek.
Még az órám jelzése előtt felébredtem...
és vártam hogy a gép lehüljön.
Kellett egy pillanat,
amikor a hangja alapján biztonságos volt, hogy kijöjjek...
de az óra szerint még volt pár perc...
szóval rábíztam magam a matematikára és vártam.
Ez nem egy kis áramütés, Abe. Oké, állítsd le kérlek.
Túl korán jöttél ki.
Meg kell várnod a jelzést, hogy tudd mikor a legkisebb a rizikó.
Szóval, visszatértünk?
Igen, itt vagyunk. 8:50, kedd reggel.
Rendben. Adj pár percet.
Innen már könnyű volt. A munka nagyját elvégeztem.
Csak minden úgy hagytam ahogy volt. Otthagytam a gépet...
és nem kapcsoltam ki.
Szóval a másik TE mindent ugyanúgy fog találni mikor beszáll a dobozba?
Igen, de másrészt én vagy a másik ÉN,
vagy valaki a dobozban éppen visszafelé tart.
Szóval ki tudja mit okozhatott volna ha kikapcsoltam volna a gépet.
Határozottan. Szóval csak egyszer használatosak.
Azután, amikor a másik ÉN épp a hotel felé hajt a kocsimmal...
fogtam egy taxit hogy hazamenjek.
Mi viszont használhatjuk majd a te kocsidat.
- Neked van brókercégnél számlád, igaz? - Igen. Már van. Mit akarsz venni?
Jó. Ma 12:30 előtt, venni fogunk annyi RGWU részvény amennyit csak tudunk.
Be fogják jelenteni,
hogy a negyedéves nyereségük 3 és félszeresére emelkedik...
és így a részvényeik ára megduplázódik délutánra.
- Mivel foglalkoznak? - Ezt hogy érted?
Mit csinál az a cég? Gyárt valamit vagy...
Nem tudom. Csak az számít hogy az ára emelkedik.
Az árfolyam annyira magas, hogy amennyit mi eladunk nem befolyásolja az árat.
Tényleg nem tudod mivel foglalkoznak?
Ezért beszéltél középvállalat részvényeirőI,
mert itt az árfolyam már elég magas, hogy ne tűnjünk fel.
- Gondolod hogy ez rizikós? - Nem tudom.
Azt tudom hogy egy csomó másik részvény is van a piacon...
amivel mégtöbbet szakíthatnánk, de ez csak az első napom.
- Istenem. - Nem válaszol.
Értem hogy mi a kérdés Abe.
Én is, szóval mi a válasz? Van 400 milliód...
jótékonykodsz, van egy 100 szobás villád...
helikopter-leszállóval, jachtokkal.
Bármit megtehetsz bűntudat nélkül...
érinthetetlen vagy.
- Most térsz vissza egy két éves... - Törvények fellett álló.
Abszolút. Szóval most térsz vissza egy 2 éves földkörüli nyaralásból.
Mivel töltöd a napjaidat? Mihez kezdesz?
Abe, tudom hogy mire gondolsz, de nincs valóságalapja, miért számít ez?
Nos, mi a válasz?
Kicsim, tudja hogy ez csak egy feltételezés. Csak megkérdezte.
Hogy érted? Mit kezdenék az életemmel, vagy mi lenne az első dolgom holnap?
Istenem! Hát mindkettő.
Valami hasznosat csinálnék. Valamit amivel segíthetnék...
- ami feldobna. - Értem. Ez fantasztikus.
- A feleségem. Olyan jó. Olyan tiszta. - Fogd be. Most akkor minek kérdezted?
Na most jön amit én csinálnék: Felkelnék holnap reggel...
elmennék a Gabriel cég székházához...
és szólnék Joseph Platt recepciósának, hogy megjöttem a találkozóra...
és amikor Ő lejönne...
Belepréselném az öklömet az orrába.
Csak egy jó ütés, egy jó csattanós.
- Hát ez lenyűgöző. - Ez olyan nagyszerű.
Ez most honnan jött? Mindig védted azt a fickót.
- Ez nem természetes. - Csak akkor tenném meg ha tudnám...
hogy soha nem derül ki hogy én voltam.
Úgy értem megfordult már a fejemben hogy bárcsak megtehetném...
de aztán mindig lehűtöm magamat.
Csak azt szeretném tudni, milyen érzés. Ennyi. Tényleg.
Olyan büszke vagyok rád.
Végülis, a férjem, a HŐS.
- Ezt nem tehetjük. - Tudom.
Kihívtad már a rovarirtókat?
Kicsim azok madarak. Ugye nem akarsz egy csomó halott kismadarat odafent?
- Nem olyan a hangjuk mint a madaraknak. - Azt hiszi patkányok vannak a padláson.
De az ötlet már ki lett mondva...
és ha elhangzottak már nem lehetett visszaszívni őket.
Akkor megértetted ezt, igaz?
Nem kell mondanod nekem, hogy ne csináljam ezt, oké?
- Nem hiszem hogy mondtam volna... - Hacsak te is le nem állsz...
a másik TE, miután megveri Platt -et, miért kellene neki bemenni a dobozba?
És mivel se szükség se lehetőség nem volt rá...
és hasznot sem lehet húzni belőle, az ötlet fel lett függesztve.
- Hogy csinálnád? - Nem csinálnám.
- Csak a vicc kedvéért. - Mondom hogy nem.
- De mi van ha lenne rá mód... - Figyelj Abe.
Én nem akarok úgy tenni, mintha mindent tudnék a paradoxonokról...
vagy ami azok után van, és őszintén,
egyáltalán nem hiszek ebben a szarságban.
Megölöd a Anyád mielőtt megszületnél. Valahogy el kell rendeződnie.
- Nem is tudom. - Ez az amit én biztosan tudok.
A legrosszabb dolog a világon azt tudni, hogy a pillanat amiben vagy...
már meg van határozva, a második...
vagy harmadik alkalom következtében. Érezted már valaha úgy...
Nem is tudom, talán a dolgok nem jók, talán az életed zűrzavaros...
vagy csak nem olyan amilyet szeretnél, és belegondolsz mi is okozhatja ezt.
Az emberek mindig a szüleiket okolják...
mintha attól jobb lehetne az életük.
Egy rakás vesztes.
Igen, azok. De mi van ha nem az jön be amire vársz?
Mi van ha tudod, hogy a dolgok nem így működnek?
Nézd én nem hiszek a végzetben, hogy csak egy jó út létezik.
Én sem. De mi a rosszabb?
Azon gondolkodni, hogy paranoiássá válsz,
vagy tudni hogy már talán az is vagy?
Nem kell így nézned rám. Jól vagyok.
Nem, én csak feltételeztem, hogy elmondanád. Amúgy én bízom benne.
Mikor elhatároztam hogy elmondom neked...
Elhatároztad?
Tudtam hogy nős vagy és nincsenek titkaitok.
Amit elmondok neked azt Ő is megtudja.
- Ez nem bizalom kérdése. - Tudom.
Én csak azt akarom mondani,
hogy mennyivel jobb lenne, ha pár napon belül...
Ha meglepném őt és mindannyian elrepülnénk Costa Rica -ra egy hónapra?
Fokozatosan kell beadnunk neki. Talán kezdhetnénk egy ingatlan vásárlással.
Elmondhatod neki hogy volt egy jó üzleti húzásod.
Te nem érted. Nem.
Nem érted hogy ez milyen kérdéseket vet fel.
De elmagyarázzuk neki, aztán...
kitaláljuk mi legyen a következő lépés...
lehetne az, hogy építünk egy nagyobb dobozt, szobaméretben...
ahová több ember is befér egyszerre.
Biztonságos vagy sem, olyan mint egy koporsó.
Mellesleg ez a mi emberünk.
- Mekkora volumen? - Öt és félszeres.
Mi a megtérülés? Jézus...
Nem is tudom. Először is beszélnék Robertel és Phillippel.
Nem akarom nekik elmondani.
Tudom hogy ők sokat fektettek a csoportba...
Nem akarom nekik elmondani.
Ha nekem kell a bűntudattal élnem ezért, legyen, oké?
Elfogadom. Legyen az enyém.
A hét végére minden az övék lehet amit csak akarnak.
Szabadalmaztatok mindent az elmúlt két év termésébőI.
Övék lehet a felszerelés, a garázs, a ház.
Még a kocsim is, ha ez téged boldoggá tesz.
De errőI nem szólok nekik. Nem szólunk.
Istenem, minden olyan más ott bent.
Érezheted mennyire ki vagy ütve.
Ez egy különálló világ és te körülveszed.
És a hang. Nem más a hang odabent?
Olyan mintha énekelne. Azt hiszem nem hallhatsz kintrőI...
- Álmodtam valamit. - MirőI?
Az óceán közelében voltam és csak hallgattam a hullámokat.
Olyan nyugodt volt minden.
Este. És a dagály jött, majd ment.
Gyere ide kicsit. Mi van a kezeden?
- Vérzel? - Az vér.
- Fordulj. - Látod?
Honnan jön? Az a laptopod.
- Az te vagy. Jézusom a füled. - Mi ez?
- Vérzik a füled. - Add ide. Fogom.
- Ez normális? Ez nem az. - A gépnek?
Embernek. Gondolod hogy a gép vérzik?
Nagyszerű. Végre dolgozhatok ma.
Hello srácok, mi a pálya?
Többet is végezhettem volna, ha nem lettem volna kizárva.
Azt mondta újra kell csinálni az irtást.
De nem szólt nekünk előre. A HŐS is itt van?
Nem látsz errefelé mást a gekkókon kívül.
- Tudom. - Gondolom a gekkók miatt van.
- Mi? - Miért?
- Kösz haver az ajándékot. - Neked is bejön?
Tudod mi van? Ti srácok mindketten, mindig vicceltek, de ez most más.
Várj. Hogy nevezted őt?
- Mi van? - Mikor bejöttél? Hogy nevezted őt?
- Neked nem mesélte róla? - Nem.
Oké. Rachel ex-barátja egy fegyverrel sétált be a szülinapi partimra.
- Mi? - Esküszöm.
Karával már beszéltem errőI.
- Filby! - Feleséged van és gyermeked.
Ez vicces, hogy csak kettőtöknek van problémája azzal amit tettem.
- Mindenki más szerint jól cselekedtem. - Szerintem nem.
Nem kockáztathatod az életed és főleg nem Kara és Lauren boldogulását...
valaki olyan miatt mint Rachel.
Rachel magának köszönheti ezt az egészet.
Reméltem egyszer megérted.
Megérteni mit? Te sosem voltál ilyen.
Hát ezt mondom. Látod hogy most milyen mások a dolgok.
Más? Hogy érted azt hogy más?
Te is látod, oké? Tudom hogy tudod.
Nézd, azon az estén...
elmondtál nekem mindent a géprőI.
Minden amit mutattál nekem olyan új volt, és amikor láttam azt a fickót...
Figyeltem őt. Nem hagytam hogy megtegye.
Nem hagytam hogy rájuk ijesszen.
Tudom hogy hülyeség volt, oké?
De az egész dolog amit csinálunk is az.
Eltartott egy darabig amíg megszoktam.
Ha csak magad volnál akire gondolnod kell,
akkor úgy gondolnám hogy csak hülye vagy.
De neked családod van, és különösen most...
egy ilyen dolog mindent elronthat.
- Én is tudom. - Tudom hogy tudod, de kell...
Mondom hogy tudom, oké? Filby!
Te kis... Ha látod őt, ne mond el nekem.
Nem az én hibám ha nem tudok róla, és remélem a dolgok megoldódnak.
Most akkor mit csinálunk itt?
Aggódik a macska miatt. Szóval keresd a macskát. Ezt csináld.
- Nem tudom. - Hogy érted?
Elég cikis hogy a raktárházi srácok látnak minket bemenni...
de sosem látnak kijönni.
Ja, de mit gondolhat a recepciós...
arról a két fazonról, akik minden nap kivesznek egy szobát 6 órára?
Kihúztad?
Elhoztad a mobilodat?
Megnézhetem hogy ki az?
Igen, miért ne.
Igen, de nem viheted vissza magaddal.
Itt Aaron. Hello szivi.
Nem vagyok ott. Be kellett jönnöm a belvárosba egy találkozóra.
Mondd csak.
Jól hangzik. Nem, ezekkel a tökökkel kell ennem.
Tedd félre az enyémet. Megeszem később.
Oké. Igen, 6:00.
- Mi? - Mi?
Állítólag kettőbőI kell ezt nyernünk, csak most indultak be.
- Szabálytalankodnunk kell. - Nem.
Mi? Nem, mi itt szabálytalankodunk, ők elrontják az első szabaddobást...
- és visszajönnek a hármashoz. - Három pont.
Ez az.
Haver éhes vagy? Én sem ettem délután óta.
Mi a pálya srácok?
Most csak viccelsz.
Bocsánat. Bentfeleljtettem a zsebemben.
- Kara az? - Igen.
Hogyan működik a mobiltelefon?
Ha két egyforma telefon van és ugyanazt a számot hívom...
mind a kettő kicseng egy időben, vagy...
- Nem így működnek. - Ez egy rádióhullám.
Nem, ez egy hálózat.
Ellenőrzi a területeket,
és ahol megtalálja, először a telefont megcsörgeti.
Az elsőt csörgeti.
- Ez most csörög. - Aha.
Szóval akkor a másik telefonod Russellfieldben nem csöröghet.
Igen. Azt hiszem megtörtük a szimmetriát.
- Biztos vagy benne hogy így működnek? - Nem.
Jól érzed magad?
- Igen. És te? - Aha.
Kara még alszik? Én ébresztettelek?
Még igen. Engem nem.
Úgy érzem, a testem kezd elhasználódni ebben a napi 36 órás használatban.
Mi folyik itt?
Megcsinálhatjuk, de most kell cselekednünk.
- Meg van a címe? - Miért most?
Azt terveztük hogy elutazunk holnap, igaz? Akárcsak ma?
Igen, részvényekért.
Oké, nos, fél órával ezelőtt még aludtam.
Az autó riasztója ébresztett fel.
Azok a deszkás srácok szórakoztak megint.
Szóval most rögtön elindulunk, elvégezzük a dolgot Plattnél,
vissza a dobozba...
és vissza ide, mielőtt azok a srácok beriasztják a kocsikat.
Azt kell tennünk, hogy jól látható helyen álldogálunk. Az elijeszti őket.
Akkor a másik ÉN végigalussza az éjszakát...
és akkor nem fognak itt beszélgetni, és beszállnak a dobozba mint minden reggel.
- Változtatni fognak. De... - Igen, de végül beszállnak a dobozba.
Várj, hogy jutunk vissza ha a gépek nem futnak?
- Működnek ugye? - Igen.
5:00-kor elindítottam, és 17:00-kor fognak bekapcsolni.
Belefáradtam a rengeteg válasz nélküli kérdésbe...
Ezt értem tesszük, vagy csak egy kísérlet?
- Kicsit mindkettő. - 5:00.
Ha 3-ra végzünk ezzel az 10 órát jelent a dobozban.
Beteszem az oxigént a kocsiba.
- Az nem... - Az Rachel autója?
Nem, az az apjáé. Egyforma kocsijuk van.
Láttad azt?
Az Mr. Granger. Thomas. A kocsiban ül.
Micsoda?
Esküszöm hogy ő volt. Mi a francot csinál...
hajnali 2-kor a házam előtt?
Ezt nem hiszem el. Mi, követ minket?
- Mit csinálsz? - Kérdezzük meg mit akar.
Nem, először hagyjuk el a környéket. Gyerünk.
- Láttad ma őt? - Nem.
Én igen. Délután...
6 körül.
Biztos hogy nem láttad őt amikor elhajtottunk?
Nem, miért?
Biztos vagyok benne, hogy délután frissen borotvált volt. Tudom.
Egy estélyre készült a feleségével.
Most két-három napos borosta van rajta.
- Biztos vagy benne? - Nem. De úgy láttam.
Hello Rachel. Itt Abe. Felébresztettelek?
Megadnád az apád számát?
Igen. Mondhatod.
Igen, köszönöm. Mit csinál?
Csak ül ott.
Az előbb kiszállt egy pillanatra, azt hittem idejön...
de visszaült. Azt hiszem talán részeg.
Hello, elnézést a késői zavarásért.
Beszélhetnék Thomas Grangerrel?
Igen, James Miller vagyok a Putney és Myers -tőI.
Hello, Mr. Granger az?
Thomas Granger?
Mit csinál itt? Jöjjön ide.
Mi történt?
Jól vagyok. Csak elcsúsztam.
Tudni akarom hogy milyen dobozt használt.
Te egyet építettél magadnak, igaz? Csak egyet.
Igen. Szerinted mennyit csináltam?
Jól vannak beállítva. 5:00-kor bekapcsoltam őket.
Az egyiket használhatta és visszament 5:00-ra.
Most még benne kell lennie az egyikben.
Azt mondom kapcsoljuk ki őket, lássuk benne van e.
Tervezted hogy beszélsz vele?
Csak mondd el ha igen. Nem leszek mérges.
Nem, esküszöm neked. Tudod hogy nem tenném.
Biztos?
Te vagy az egyetlen, aki feltűnés nélkül a közelébe tud kerülni.
Senkinek sem beszélnék errőI. Soha.
- Lenne valami ami miatt megtennéd? - Nem.
Néha csinálunk olyan dolgokat, amikrőI nem tudjuk hová vezetnek.
- Nem, én nem. - Mit nem?
Nem jut eszembe olyan dolog ami miatt megtehetném.
Nos, nekem sem.
És mi van ha kényszerhelyzet volt?
- Szóval akkor még is megtennéd? - Nem, nem tudom. És te lehet?
Én sem tudom. Milyen vészhelyzetre gondolsz?
A felcserélődés végtelen.
Megpróbáltak visszajutni a kiinduló ponthoz...
de mialatt megpróbálták Őt elszeparálni Abe -tőI, két szobával arrébb...
Kérdezd meg a nevét.
...Mr. Granger csak vegetált.
Mit mondott?
EbbőI arra következtettek, hogy a probléma rekurzív...
de ezen felül, elnézőnek találták magukat, a természetükkel szemben...
és megint, a válasz megismerhetetlen volt.
- Szerinted mit változtatott meg? - Nem sokat.
Semmi kapcsolatunk sem volt vele azalatt a 3 óra alatt amíg bármit megtehetett.
Tudom, hogy megváltoztatta.
Tudom, hogy nem volt ilyen beszélgetésünk az első alkalommal...
szóval nem tudhatod hogy mit veszítettünk.
Nem sokat.
Nem számít mennyire. Csak az hogy megváltozott.
Értem mit mondasz.
Az kellett volna hogy legyen a kérdés...
hogy mit csináljanak a kómás férfival a másik szobában.
De Abe fejében már összeállt a lista.
2 mg Triazolam...
minden hetedik órában, egy biztonságos alvást idéz elő.
Ebben a folyamatos pihenésben...
az ember 0.3 liter oxigént használ el percenként...
vagyis 4 naponta 2.000 litert.
Egy palackban 625 liter van.
A megfelelő szintentartáshoz...
a testnek 2,5 liter vízre van szüksége naponta.
Más táplálék csak luxus lenne...
de a kis adag orvosi nitrogén-oxid...
szükséges lehet.
Hátrahagyva a gépeiket tároló hangárt...
ő úton volt egy másik szobába...
ahol a biztonsági gépet tartotta.
Hát itt vagy. Hívtalak egész reggel.
Tényleg?
A mobilodon és a melóhelyeden is.
Nem vagyok ott.
Tényleg?
Mi a helyzet?
Fáradt vagyok.
Remélem nem azt akarod mondani hogy a Cortexnél töltött napok haszontalanok.
Azért jöttem ide, hogy lelkibeszédet tartsak arról...
hogy mióta is vagyunk barátok és az egymásiránti bizalomról.
De mi van most e helyett?
Ha passzolod ma délután a munkát,
és megteszel pár apró dolgot amire kérlek...
megmutatom neked a legfontosabb dolgot...
aminek élő ember valaha is a tanúja lehetett.
Ezen a ponton szükség lenne egy kis megbeszélésre.
Abe szeretné tudni, hogyan.
Aaronnak el kellene magyaráznia hogyan lehet...
két konténer is Abram Terger neve alatt.
És Abe még mindig tudni szeretné, hogyan.
Aaronnak el kellene magyaráznia, hogy amikor felment oda...
és megtalálta a biztonsági gépet...
pontosan tudta hogy mi is az.
De Abe még mindig azt kérdezhetné, hogyan.
És a dobozok moduláris felépítésérőI is...
hogyan tudta összecsomagolni és betenni egy másik belsejébe.
Nem csak egyszer használatosak voltak.
Újrahasznosíthatóak, mondhatná Aaron.
Hogyan, kérdezhetné Abe.
És Aaron elmondhatná hogyan válnak egyszerűvé a dolgok...
amikor biztosan tudod, hogy valaki mit fog reggelire enni...
a műanyag dobozok korában.
Hogyan?
És itt kellene belépnem a történetbe.
Vagy kilépnem, ahogy nektek tetszik.
Mert amikor Aaron másodszor jött vissza, az nem volt egyszerű.
Nem terhelt azzal, hogy harcoljunk.
És abban az időben, elég fáradt is volt ahhoz hogy legyűrjön.
De az okokat látva, amik most már egyértelműek a számomra...
Megértettem hogy Ő csak egyszerűen többet akart.
Hogy többet fektetett ebbe a dologba. Szóval leléptem.
Ő már végrehajtotta a feladatot, ahogy én akartam...
rögzíteni az azon a napon történt beszélgetéseket, hátha még jól jöhet.
Annak a fülhallgatónak a révén
3 másodperc előnye volt a világgal szemben.
Aaron, aludnod kellene. Egy igazit.
Nem lehet. Dolgom van.
Ki kellett mondania a szavakat hangosan, amik a fejében...
már felsorakoztak.
Ez a hármas felvétel.
Abe viszi az autómat, én pedig a pályára tartok.
Ott találkozom Will -el.
Meghívom a partira és gondoskodom róla hogy elhozza Rachel barátját is.
Will.
Te kis fasz.
Az meg mi? A mobilod?
- Nem, rádió. - Úgy nézel ki mint egy titkos ügynök.
Úgy nézel ki mint egy titkos ügynök.
Az Ariel-es találkozót szerdára tették át.
Mi? Mi a francot csinálok itt addig?
Igen, tudom. Sajnálom.
Szép dobás Aaron.
Ez szar volt Aaron.
A múltheti meccsen használhattuk volna ezt.
Végül is te golfozol. Láttalak gyakorolni.
Jössz a 3 dolcsis ütőddel, és azt hiszed tudsz játszani.
Mit csinálsz ma este? Hé, mit csinálsz ma este?
Úgy volt hogy Raleigh -ben leszek. Hála neked ez most ugrott.
- Ismered Robertet? - Ja.
Ma van a születésnapja. Miért nem jössz át?
- Az unokatesómmal fogunk lógni. - Hozd el. Rachel is ott lesz.
- A nagy találkozás. - Pontosan.
Nem hiszem hogy megteszem.
Miért nem?
Mert azt hiszem hogy milliónyi féle képpen is végződhet ez...
és senki sem akar megsérülni.
Felhívom Rachelt és megtudom nem e akar valami mást csinálni...
vagy inkább nem is szólok neki egyáltalán a buliról.
Ez jó lehet mára. De mi van a holnappal? És a következő napokkal?
- Majd foglalkozom a holnappal, holnap. - Vigyázol majd rá.
Ez a fickó elég őrült ahhoz, hogy besétáljon egy szobába fegyvert lóbálva.
Mit gondolsz akkor is megteszi, ha Rachelt egyedül találja?
Pontosan tudjuk mi fog történni. Mi irányítjuk az egészet.
Mire véget ér az éjszaka, ez a fickó már a sitten lesz.
Így fog történni. Te mondtad, nem én.
Gyerünk, ezért vagy itt.
Rachel el fog jönni, mert te kéred hogy jöjjön.
Ne mond hogy a semmiért jöttem vissza.
Nem fog lőni?
- Nem. Nem lőtt. - Sosem lő?
- Még akkor sem amikor nekimész? - Nem. Akkor sem.
Nem amikor ott voltam.
És Robert is azt mondja neked, hogy nem lőtt ma este.
Nincs hozzá bátorsága. Tudunk mindent.
Oké? Előrelátóak vagyunk.
Tudunk vigyázni.
Talán megszerezhetjük a fegyvert a tudta nélkül.
Hát persze.
A kocsiban hagyja mielőtt bemegy. Nekünk nem kell hogy...
- de ha ettőI jobban érzed maga... - Mi van a kezünkkel?
Hogy érted?
Miért nem tudunk úgy írni mint más?
Nem tudom. Látom én is a betükön.
Tudom hogy milyen kellene legyen. De nem könnyen tudom rávenni a kezemet.
Próbáld a bal kezeddel összehasonlítani. Az enyém is ilyen.
Találd ki mi van ma.
Nem, nem. A barátod Robert szülinapi bulija.
Azt mondta szereti a lemezeket, hát vettem neki egy jót.
Nem, igazi lemez, bakelit.
Elmondom nektek hogy mit tettem akkor este mikor rajtam volt a sor.
Úgy gondolom elég egy pici jót tenni, mert a világ...
úgy is csak a végkifejletre kíváncsi.
Szóval mennyi időbe is került Aaron -nak...
hogy végigjátssza ugyanazokat a beszélgetéseket...
újra és újra?
Hány alkalom kell hogy jól sikerüljön?
Három? Négy?
Húsz?
Abban hittem hogy még egy alkalom elég lesz.
Nyugodtan aludnék ha már csak egy lenne.
Ő lassan és aprólékosan visszaállított egy tökéletes pillanatot.
Elvonta a környezetébőI amire szüksége volt...
és valami többé alakította.
És amikor a részletek pontosan be lettek állítva...
nem volt más hátra, mint várni a végkifejletet.
Talán csak a kötelező morális vita...
mígnem a teremzaj átcsap pánikba...
és sikoltozásba, ahogy a fegyveres besétál.
És végül is tökéletesnek és csodálatosnak kellett lennie...
minden dicsérettel és imádattal, ami rá várt.
Hiszen életeket mentett meg.
Ki tudja mi történhetett volna ha Ő nincs ott.
Tudom hogy rossz dolgokat tettem, oké?
Tudom hogy nem értesz egyet velük.
Tudom hogy mérges vagy.
És hogy őszinte legyek, én sem örülök most neked.
De tudod ez majd elmúlik. Csak menjünk.
Menjünk el valahová ahol még a nyelvet sem ismerjük.
Aaron, nincs pénzünk visszaútra...
és a saját útlevelünket kellene ellopnunk.
Pénz? Majd csinálunk.
Vannak sportfogadásaik Vegasban. A March Madness.
Egy éjszaka alatt csinálunk annyi pénz, hogy száz nyaralásra is telik belőle.
Útlevelek?
Tudod hogy ŐK nem használhatják a sajátjukat, semmiféleképp.
Na, gyerünk. A "csillagvárosra" gondolok.
Nézzük meg az űrhajósok kiképző pályáját.
Én itt maradok.
Miért?
Ők meg fogják építeni a saját dobozaikat egy nap.
És a másik TE már tudni fogja, hogy ők mit építettek.
Nem figyelheted őket örökké.
Az Abe által készített doboz nem fog működni.
Rosszúl építi meg.
És ha azt kijavítják...
Kiszedek belőle alkatrészeket. És ez csak egy ötlet.
Soha többé nem fog működni.
A másik TE azt fogja mondani, hogy fogjanak bele valami másba.
És a másik ÉN egyetért majd vele. Hiszen barátok.
Maradsz? Miért?
Miért? Nézzük csak miért is marad Abe?
Milyen okai lehetnek ennek?
Azt hiszem nem nyúlik vissza túl messzire, igaz?
Miért nem fogod Kara -t és Lauren - t, és teszed be őket a dobozba...
majd te és a másik Aaron is
megtartanátok egy dobozt és leállítanátok.
- Ne gyere vissza. - Lenne egy-egy gépetek és egy fél világotok.
Nincs okom rá hogy elmondjam neked mire is vagyok képes...
csak ennyit mondok most neked. Menj el.
Csinálj amit akarsz. Nem tudlak megállítani.
De ide ne gyere vissza...
és ne gyere a közelükbe.
Egyikőjüknek se.
Most letudtam az adósságomat.
Már mindent tudtok amit én.
A hangom az egyetlen bizonyíték arra hogy megtudjátok az igazságot.
Talán írhatnék egy levelet az aláírásommal...
de a kézírásom nem a régi.
Talán itt az alkalom, hogy az eszetekbe véssétek ezt..
Ez a ti kiváltságotok.
Nem fogunk újra kapcsolatba lépni.
Jó reggelt.
Minden fél méteren.
Mindenhol.
És ha keresnétek is, nem fogtok megtalálni.
Köszönet a segítségért Erikmesternek!
Fordította: Lala31 + Erikmester